"I begyndelsen skabte Gud himlen og jorden. "
"Jorden var dengang tomhed og øde. "
Dette er den nyfødte planet Jorden,
der hastigt køles ned fra en temperatur på over 3300 grader til under 100
på mindre end fem milliarder år.
Varmen stiger op og rammer atmosfæren, skyer formes,
og regnen styrter ned over de hærdende flader i århundreder.
De oprørte have står højt, finder grænser, bliver indlemmet.
Nu, i deres varme dyb, fanger livets mirakel an.
Uendelige variationer af liv bliver til, forandres og når land
efterladende sig et spor af deres komme, af kampen for overlevelse
og af deres endelige undergang.
Tegn på liv står prentet i denne jord,
hvor mennesket 15 millioner år senere, ved Amazonas´ øvre strækninger,
stadig forsøger at fortolke dem.
Tomas! Tomas!
Lad mig komme til.
Hvad det er, dr. Maia?
Jeg ved det ikke, Luis. Jeg har aldrig set det før.
Er vigtigt?
Ja. Det tror jeg. Meget vigtigt.
Vi tager et billede til. Så graver vi den ud.
Luis, jeg tager til Morajo Bay til instituttet.
- I venter her i lejren. - Du væk længe?
Længe nok til at finde ud af, hvad det er
Der skal hele tiden være en mand her. Luis, du har kommandoen.
MARINEBIOLOGISK INSTITUT
I skræmmer da alle fiskene væk.
Han arbejder så dybt nede, at fiskene ikke hører noget som helst.
Der er han. Kan du se ham?
- Hvad venter han på? - Han vænner sig til trykket.
Der kommer han.
- Hej. - David, jeg har en overraskelse til dig.
Har du?
Carl Maia!
- Er det virkelig dig? - De sørgelige rester, dr. David Reed.
Jeg hørte, du udgravede gamle skeletter ved Amazonas.
Og du forskede for et akvarium i Californien.
- Hvad laver du i Brasilien? - Vi har været her i en måned.
Vi leder efter lungefisk.
David, du ligner stadig ikke en iktyolog.
Siger geologen. Han forventede en gammel, skægget professor.
Han ser jo ud, som da han var min studerende.
Lån mig en skulder, Kay.
Er I blevet gift?
Nej. David siger, vi jo altid er sammen. Spild af penge.
- Det er billigere at bo to sammen. - Lige mine ord.
Jeg venter, til hun får lønforhøjelse. Så får hun råd til mig.
Lad os komme ind på land. Godt at se dig igen, Carl.
Vis ham, hvad der fik dig hertil.
Jeg fandt den her fra Devon-perioden i en kalkstensaflejring.
Jeg håbede, I marinebiologer kunne identificere den.
- Jeg har aldrig set noget lignende. - Se svømmehuden.
Måske ved vi mere, når jeg finder resten af skelettet.
- Der ville jeg gerne være med. - Også jeg.
Hvad med din chef? Er han mon interesseret?
Williams? Hvis det kan give omtale, er han ikke til at drive væk.
Men omtalen giver donationer. Uden penge er der ingen forskning.
Korrekt. Hvis ikke dr. Williams skrabede penge sammen, var vi ikke hernede.
- Hvor er den? - På instituttet.
Her er den, mine herrer.
Nøjagtig som jeg fandt den.
- Den er fantastisk. - Utrolig.
Kunne den stamme fra en pleistocæn-mand?
Den sad nok snarere på et amfibium.
Et, der var meget i vandet.
Hvordan forklarer De fingrenes struktur, tydeligvis til brug på land?
- Hvad siger De, dr. Matos? - En ting er sikkert.
Hvad det end var, havde det stor styrke.
De håber at finde resten af fossilet?
Så snart jeg har en ekspedition klar.
Vi kan da udgøre ekspeditionsholdet.
Det ligger da inden for vores område, ikke sandt?
Så afgjort. Vi får større og større indblik i marineforskningens værd.
Se her.
Denne lungefisk viser udviklingen fra fisk til landsdyr.
Naturen forsøgte på mange tusinde måder at få livet i havet op på jorden.
Ham her mislykkedes. Ingen udvikling i millioner af år.
Men her...
Her har vi en del af løsningen.
En dag vil rumskibe rejse til andre planeter.
Hvordan vil menneskene overleve der?
Der er en anden atmosfære, trykket vil være anderledes.
Ved at studere disse og andre arter
øger vi vores viden om, hvordan livet udvikledes og tilpassede sig.
Med den viden kan mennesket lære at tilpasse sig
en ny fremtidsverden.
Flot tale. Men der er også en praktisk side.
Hvis jeg lyder som en bankmand nu,
så husk, det kræver penge at drive et institut.
Et vigtigt fund vil også få stor økonomisk betydning.
- Bestyrelsen kan ikke sige nej. - Bestemt ikke.
Dr. Maia, De har fået Deres ekspedition.
Godt.
Vi rejser til Manaus i morgen. Derfra tager vi en båd op ad floden.
Nej. Tomas!
Nej... Nej...
Her er så varmt.
Og det bliver varmere.
Kunne Maia ikke finde noget bedre end den her pram?
Ikke mange både kan sejle, hvor vi vil hen.
Vi havde ikke regnet med at få île de France.
Kan De ikke lide Rita?
- Doktoren mente... - Jeg ved, hvad han mente.
Men hvad jeg skal med velduftende båd til at sejle med fisk på floden?
De nyder flodens bedste kahyt?
- Den er skøn. - Godt.
Nå, så har vi et laboratorium af en slags.
- Lad os håbe, vi får brug for det. - Ellers bliver jeg skuffet.
Hvis dr. Maias fremførelser er velbegrundede.
Dr. Maia er videnskabsmand, ikke spåkone. Han kan intet garantere.
Jeg mener, en videnskabsmand bør være fremsynet og selvsikker.
Det var ikke ment som personlig kritik.
Jeg har bare altid succesen for øje.
Og jeg troede, Mississippi var stor.
Den er en å sammenlignet med Amazonas.
Stedet her er præcis som for 150 millioner år siden i Devon-perioden. .
- Lyder som verdens fødsel. - Det er det også.
Selv dyrene her vokser, som de gjorde i Devon-skovene.
Myreslugeren er en kæmpe med en bjørns styrke.
Tusindbenet bliver over 30 cm langt.
Amazonas-rotten er stor som et får.
- Det er utroligt. - Og sandt.
Og glem ikke vores havkat.
Den bliver næsten tre meter lang. Og den dræber.
Som alt i denne jungle. Alle dræber.
Dr. Maia siger, vi kaster anker om et par timer.
Måske skulle I hvile jer lidt.
Igen, Lucas.
Så mine drenge i lejren hører os.
Når vi kaster anker, tager vi robåden.
Luis!
Tomas!
Luis!
Lois! Tomas!
- Underligt, de er væk. - Er de mon gået på jagt?
Jeg gav ordre til, at en mand skulle blive i lejren.
- Kom. - Bliv her, Kay.
Vent, til vi ved, hvad der sker.
Luis!
Hvad er der sket?
Jeg forstår det ikke.
Der er kun én forklaring. Landet er fuldt af vilde dyr.
Måske jaguar. Jaguarens klør flænger sådan.
Hvor er Kay?
Kay!
- Hvad er der sket? - Der er problemer.
Vi går tilbage om bord, Kay.
Et fund, der vil ryste verden.
Otte dage, og det eneste, vi graver op, er sten nok til en hel vej.
Er det nok, eller skal vi grave videre?
Jeg siger, når det er nok.
Det slog fejl. Sådan vil folk se på det.
Carl, har du nogen idé om, hvad denne biflod løber ud i?
Mine drenge sagde altid, den endte i en lagune.
Hvad mener du?
Det er måske bare en tanke. Måske engang i fortiden
rev en del af bredden sig løs og endte i floden.
Over tusinder af år ville strømmen bryde stykket op.
Hvis denne biflod ender blindt, finder vi stumperne der.
Måske finder vi resten af dit fossil.
- Det er en teori. - Og hvad så?
Selv hvis teorien er korrekt, er sandsynligheden for fund lille.
Videnskaben tager altid chancer.
- Måske kan fiaskoen vendes til succes. - Der er bare én ting.
At tage en kvinde med til uudforsket land.
Jeg er ikke bange. Nu er vi kommet så langt.
Jeg tænker bare på det, der skete med Carls mænd.
Nu lyder du ikke som en videnskabsmand.
Man skal ikke sætte andres liv på spil.
Kay kan godt passe på sig selv.
Vi ved intet om denne lagune.
Jeg kan fortælle jer noget om den.
Mine drenge kaldte den Den Sorte Lagune. Et paradis.
Men ingen er vendt tilbage derfra med beviserne.
Vi gør det.
- David. - Jeg ville ikke forskrække dig.
Jeg ved ikke, hvorfor jeg gøs.
- Den hylen derude hjælper ikke. - Det er guariba-aber.
Fortryder du, vi tog af sted?
Du forstår dig ikke på min race, doktor.
Jeg troede, det gik fint.
i betragtning af vi kun har været sammen i seks måneder.
Hvor lang tid skal du bruge?
Som jeg ser det: resten af livet.
Det var det rigtige svar.
Måske har vi ikke hele livet.
I så fald...
Virker den tingest virkelig?
Ja. Harpungeværet er et effektivt våben, Lucas, og nemt at bruge.
Man skal bare sigte og trykke af.
Hvad vil De skyde efter?
Gør det noget forskel?
- Kan du sejle langsommere? - En smule. Ikke for meget.
- Giv mig krogen. - Måske herovre.
Her er snævert.
Men jeg, Lucas, vil gøre det.
Den Sorte Lagune.
Smuk lagune.
En anden verden.
Lidt længere. Og så i med nettet.
- Vil De fange fisk? - Lad os se, hvilke arter her er.
Vi er ligeglade med fisk. Vi vil finde fossilet.
Jeg skal bruge sten fra lagunens bund.
Men vi er lige kommet.
Hvis noget af klippen, hvor fossilet sad, er her, viser stenene det.
- Jeg henter iltbeholderen. - Pas på.
Vi ved ikke, hvad der er dernede.
- Du er vel også bekymret for mig, Kay? - Naturligvis, Mark
Lidt hurtigere. Kom.
Hurtigere. Godt. Sænk det ned.
Hele vejen. Kom nu. Ned.
Helt ned.
I orden, stands der.
Så skal vi i.
- Nettet er nede, David. - Godt.
Det er en skør fisketur. Hvem spiser sten?
Det gør jeg, om jeg så må sige.
Jeg knuser dem, og de siger mig noget.
Vær nu forsigtig.
Hvad siger de sten Dem?
Hvor gamle de er. Det kaldes uran-bly-testen.
Hvorfor vil De vide det?
Så vi kan sammenligne dem med stenen, hvor fossilet blev fundet.
De er oppe.
- Hvor længe skal de vente? - Det afhænger af, hvor dybt de gik.
- Hvordan var der dernede? - Fint.
Nu skal jeg hjælpe dig af med udstyret.
- Carl? Jeg har dine prøver. - Udmærket.
- Lad mig få dem. - Her er de.
- Tak, David. - Og her er lidt til dig.
- Tak! De er meget smukke. - Vi undersøger prøverne med det samme.
- Hjælper du mig, doktor? - Med glæde.
Kom. Du kan lege far, mor og børn senere.
David...
Angående Mark.
- Hvad med ham? - Du må prøve at forstå.
Det har jeg gjort. Man burde fortælle ham, han er for ærgerrig.
Det nytter ikke noget.
Jeg forsøgte, længe før du blev ansat.
Men en ting må man give ham: Han har gjort nogle vigtige fund.
Han har også taget æren for nogle vigtige fund.
- Går du med ned? - Nej. Jeg venter her.
Hvordan var der dernede?
Som i en anden verden.
Den ville jeg gerne se.
Skørt fiskeri. Efter sten.
Miss Lawrence!
De er for langt ude, miss Lawrence!
Zee. Start motoren.
Chico. Let anker.
Hvad laver du derude? Kom tilbage.
Tag det roligt. Vi henter dig.
Lad ankeret falde.
Tak, Lucas.
- Kay, det var ikke særlig smart af dig. - Men skønt.
- Hvad er det? - Der er noget i nettet.
Træk nettet op.
- Skynd dig. - Få det op.
Træk det op. Kom nu.
- Træk det op. - Kom nu.
Ja.
- Faldt det ud mod siden? - Her er ingen bevægelse.
Træk det op!
Bommen slår revner!
Fir på spillet.
- Fir! - Han kan ikke høre dig.
Hvad for en fisk gør det?
Hvem siger, det var en fisk? Nettet hang måske fast i nogle sten.
Vent.
Det her stammer ikke fra nogen sten.
Det er utroligt.
Jeg er færdig med stenprøverne. Du havde ret, David.
Kalkstensaflejringerne fra fossilet
findes på bunden af lagunen.
Lucas, vil du række det her ud over rælingen?
Hvis du lader den være i fred, gør den dig ikke noget.
Måske. Men hvis du tager fejl, retter harpunen op på det.
Vi er ude efter fotografier, ikke trofæer.
Vi har brug for dette væsen i live og i dets naturlige miljø.
Hvorfor nøjes med et fotografi?
Du lyder ikke som en videnskabsmand, men som en storvildtjæger.
Nok er vi ikke hjemme, David, men jeg er stadig chefen.
Du ventede ikke længe nok, før du kom op.
- Hvorfor skød du? Den angreb ikke. - Du lyder, som om det var dig, jeg ramte.
Hvorfor skulle vi lege tagfat med den?
Vi lærer mere, hvis den er i live.
- Hvad har I fundet? - Jeg ved ikke, hvad man kalder den.
Det lyder utroligt, men den virkede menneskelig.
Er det, hvad jeg tror, er det verdens største fund.
- Uden sidestykke. - Jeg har beviset i mit kamera.
For mange år siden hørte jeg en myte.
En indfødt fortalte om en mand under vandet.
Men hun var gal. Alle kaldte hende Gale Goole.
Det ukendte er aldrig til at tro, Lucas.
Man godtager det som en myte.
Men at tro på, der findes et slags undervandsmenneske...
Det er ingen myte, det vil du snart se.
Vi hørte først om kamongoen for et par år siden.
og den har levet siden Devon-perioden.
Interessant, at fossilet var fra samme periode.
Kamongoen var en fisk, der trak vejret.
- Hvad beviser det? - Intet.
Undtagen at kamongoen, der har lunger, lever her i Amazonas i dag.
Uændret i millioner af år.
Det beviser ikke, gællemanden findes.
Hvis udviklingen af arten gik i stå dengang, og den alligevel overlevede,
er det vel muligt.
Hvor er han?
Jeg havde ham bestemt i søgeren.
Den havmand tager nu gode billeder.
Hvis du ikke havde standset mig, lå den her nu. Død.
- Hvad skete der? - Chico!
- Hvad skete der? - Zee!
- Chico... - Zee!
Chico er væk. Min bror blev slæbt ned i vandet af en dæmon!
Se godt efter, alle sammen. Skynd jer.
En dæmon? Det er vel ikke mere utroligt end din gællemand.
Der er mange sære myter ved Amazonas.
Selv jeg, Lucas, har hørt myten om menneskefisken.
Herovre! Skynd jer!
Se.
Godt, Lucas. Start pumperne.
Nu skal vi bare fange ham.
- Du får den aldrig i live. - Jeg vil prøve, Mark.
Godt, David. Vi kan altid gøre det på min måde.
Hvis vi bare kendte dens reaktioner.
Tror du, den husker Marks angreb og vil have hævn?
Jeg er klar.
Du skal nok få dit ønske opfyldt.
Jeg har på fornemmelsen, at dette væsen husker fortiden.
Han må ikke komme snigende, mens vi sover.
Jeg ved, hvordan vi får ham op nu.
Rotenon. Et medikament, de indfødte laver af rødder til at fange fisk med.
Jeg fanger af og til fisk sådan. Nu skal I se.
Undskylder.
En smule af det forgiftede vand,
og den bedøvede fisk flyder op til overfladen.
Kom, vi prøver det.
- Stadig ingenting. - Det er kun de små indtil videre.
Måske var såret dødbringende.
Eller måske når rotenonen ikke dybt nok ned.
Måske skulle vi sørge for, at rotenonen sank dybere ned?
Ja. Alt er et forsøg værd.
- Hvad var det? - Det ved jeg ikke.
Kom nu.
Taler du til mig, Mark, eller noget derude?
Begge dele, David.
Ingen derhjemme vil tro det her.
Jeg ville ikke selv have troet det.
Vi sidder her og venter på, et monster viser sig.
Derfor må vi fange ham.
- Hvorfor skulle de ikke tro det? - Fordi vi arbejder med fakta.
Med den viden, vi har indsamlet.
Vi er først nu ved at lære om vandet og dets hemmeligheder.
Ligesom vi kun lige er begyndt at forstå det ydre rum.
Vi udelukker ikke den mulighed, at der er liv på andre planeter.
Så hvorfor ikke en helt anden form for liv
i en verden, vi ved, er beboet af millioner af levende væsener?
Vi må have beviser.
I vandet! Lanternen skræmte ham væk.
Nej.
Det er han.
- Det er dumt at følge efter. - Han er bedøvet.
Hvis han har gæller, kan han kvæles.
- Hvor længe virker det? - Time. Måske to.
Hvem ved med det væsen?
- Carl, ro efter mig. Tag et net. - Jeg tager med.
Jeg dækker jer.
- Det var der, han dykkede ned. - Jeg ser efter. Vent her.
Rolig, det er bare mig. Han gik ind her. Kom.
Zee!
Nej!
David! David!
Vi har ham.
Nu har vi ham!
Dræb ham ikke!
- Hvad skete der? - Giv mig nettet.
Hvordan har han det?
Han er død.
Det var det sidste.
- Overlever han? - Det ved jeg ikke.
Hvis han kan tåle rotenonen og at være på landjorden
Du lyder, som om du har ondt af ham. Han kunne let have dræbt dig.
Men det gjorde han ikke.
Han vil ikke dræbe mere.
- Nå, Lucas, så kan vi tage tilbage. - Vi er ikke færdige her.
Vi må studere grotten.
- Samle fotografier, data. - Jeg har mine beviser.
- Start båden, Lucas. - Vi sejler ikke, før arbejdet er gjort.
I orden, David, hvis du har det bedre med det.
Har du noget imod at blive og holde øje med vores trofæ?
Skynd dig, David.
Hej.
Jeg ville trække lidt frisk luft.
Hvorfor tror du, det tager dem så lang tid?
David er meget grundig.
Skulle du ikke hvile dig?
Jeg kunne ikke sove.
- Hør alle lydene. - Det er dyrenes jagtskrig.
Dyr, der vil ud og dræbe.
Nogle skriger af angst ligesom folk, der fløjter i mørket.
Jeg har øjne i hovedet, Kay.
Du er bekymret for forholdet mellem Mark og David.
Men så snart du indser, du er forelsket, og det har du gjort,
er det godt at se videnskabeligt på det.
- Det er lettere sagt en gjort. - Hvorfor?
Var det ikke for Mark Williams, havde jeg ikke noget arbejde.
Det er sandt, han oplærte dig og ansatte dig,
men han havde jo også brug for dig.
- Nu forenkler du sagerne. - Du skylder ham ikke noget.
En stor del af hans position på instituttet skyldes din forskning.
Og derudover...
Væk, Kay!
Væk med dig!
Dr. Thompson!
Hvordan har han det?
Uden infektioner vil han måske klare det.
Det var aldrig sket, hvis han havde passet på.
Det er ikke nogens skyld.
Fire mænd er døde indtil videre.
Hvis han dør, går mange erfaringer og evner til spilde.
Ingen ønskede det her, David.
Mark, jeg stemmer for, vi forlader lagunen, så hurtigt vi kan.
Uden det, vi kom for?
Vi kom ikke for at kæmpe mod monstre, men for at finde fossiler.
Vi kan vente tilbage med det rette udstyr.
- Vær nu fornuftig. - Fornuftig?
Kan jeg forvente andet af dig?
Men det betyder lige så meget for dig.
Du kører dig selv for hårdt og dermed også os.
- Vi bliver, til vi har ham. - Eller til den næste bliver dræbt?
Nej, vi gør ikke.
Lucas? Vi tager herfra, så hurtigt vi kan.
Jeg træffer beslutningerne her.
De tager fejl. På vandet er det capitão, der bestemmer.
Vi gør, som De siger.
Nu hører du på mig.
Ville De sige noget, mister?
Dr. Maia, er De venlig at lette anker?
Jeg starter motoren.
Pas på! Der ligger noget! Pas på!
Bak. Der ligger noget her.
Der lå ikke noget, da vi kom ind.
Det er lagt der for at hindre, vi slipper væk.
Af ham.
- Jeg undersøger skaderne. - Jeg holder udkig.
Du må blive hos Thompson.
Det er sidste chance for at skaffe beviser. Den er her stadig.
Vi kæmper for livet, og du er bange for, folk ikke tror os?
Alt i orden nedenunder.
- Gå ind i kahytten og lås døren. - Nej, bliv her. Det er sikrere.
Lucas, start spillet.
Kom nu. Start spillet.
En tomme op.
Stop.
Slæk lidt på den.
Lidt mere.
Kom bare.
Forsigtig. Lidt mere.
Kom bare. Hiv det op.
Mere.
Stop.
Godt, kom bare.
Det må være gledet ud.
- Vi må bare prøve igen. - Hvordan, David?
Jeg må bruge iltbeholderen.
Jeg hjælper ham.
Jeg går i med dig.
Lige nu handler det om at få vejen ud af lagunen lagt fri.
- Jeg kan være lokkemaden. - Du står i vejen.
Han kommer efter mig, og så tager du ham.
- Du er gal. - Fordi jeg vil gøre verdens største fund?
Du ved ikke, hvor meget det betyder.
- Mark, du tager ikke med mig. - Jo, jeg gør.
Tak, Carl. Lucas, stå klar ved spillet.
Carl, stå klar ved kablet.
Der er ikke andet at gøre. Vi må rydde vejen ud af vigen.
Tror du, ham fyren dernede bare er en myg, du kan vifte væk?
- Vi må tage chancen. - Enhver ekspedition har nok to martyrer.
Kay! Jeg gør det eneste, vi kan gøre.
Hvis vi bare sidder her, ender vi ligesom Mark.
Vent nu lidt. Det, du sagde lige før om, at han ikke var en myg.
Måske skal vi ikke bekæmpe ham på hans vilkår.
- Hvor meget rotenon har vi? - Ikke nok.
Nok til en sprøjtepistol?
Hvabehar?
Altså dræbe som en myg?
- Det virkede før. - Og tog lang tid.
Han skal bare sløves.
Holdes væk, så jeg kan binde kablet om træet.
Hvad skal vi sprøjte med?
En af luftflaskerne.
En opløsning af rotenon under tryk. Der har vi fidusen!
- Sikken fidus. - Kom nu.
Kan det gå hurtigere?
- Jeg skyde ham, men ikke ramme. - Han kommer igen.
Skynd dig.
- Giv mig en hånd! - David!
- Så du ham? - Ja, han er dernede.
- Giv mig en hånd med udstyret. - Sim.
Jeg fik kablet rundt om stammen.
- Gør spillet klar. - I orden.
Jeg starter hende.
- Fir lidt. - Sim.
Vær klar til at bakke. Kay, tag linen af klampen.
Hurtigt.
Godt, bak hende ud.
Bak.
Fuld kraft bak.
Nu kommer hun. Bak.
Bak.
Nu kommer hun.
Så er der passage. Vær klar til at trække det op.
Træk det ind.
Jeg går ned og binder det op.
Fir.
Lidt mere.
Fir. Det er nok.
Det er godt. Nu har du det. Bare træk stangen gennem ringen.
- Skynd dig. - Den er der næsten.
Han har hende!
Nej, skyd ikke! Du kan ramme Kay!
Giv mig en hånd.
Lucas, hen til strandens indsejling.
Kay!
Kay?
Kay!
- Kay, min egen. - David...
David!
Om bag mig, Kay.
Nej, ikke mere. Lad ham gå
Nej.